POVEŞTI DE GROAZĂ: ORAŞUL ÎNGERILOR
SubRip by D3athD3al3r @ Myself Team
Va veni o vreme când lumea va fi pregătită pentru mine.
Când naţiile se vor război între ele şi rasele se vor devora între ele.
Când frate de mâna fratelui va pieri, până nu va mai rămâne niciun suflet.
Sunteţi pregătiţi ?
Şi-n ziua aceea se va ridica un conducător
care va face toate regatele să se războiască
şi va aţâţa toate rasele una împotriva alteia.
O zi în care puterile întunecate se vor alinia
şi lumea va fi gata să piară în vâlvătăi.
Şi nu va fi nevoie
decât de o singură scânteie finală.
N-ai altă muzică ?
- Mie îmi place asta. - Ţie îţi plac mereu cântecele triste.
Băiatul acela... Să nu te atingi de el.
De ce-ţi baţi capul cu el ?
Cu oricare dintre ei ?
Ce sunt altceva decât animale speriate, în noroi,
scurmând după şi mai mult noroi,
nevrednici de devotamentul tău şi de grija ta ?
- Şi am să-ţi dovedesc. Aşteaptă. - Cum ai să faci asta ?
Lăsându-i să fie cine sunt. Împlinindu-le toate visurile.
Şoptindu-le.
Tot ce-i trebuie omenirii ca să fie monstrul care e cu adevărat
e să i se spună că e liberă s-o facă.
Ai să încerci să mă opreşti ?
N-am compasiune pentru cei vii.
Pentru nimic.
Deschide braţele, surioară. Am să-ţi dau multe suflete azi.
Tată !
Tată ! Nu !
Tată !
- Nu trebuia, mamă. - Încetează ! O să-ţi placă tortul meu.
- Lasă-l pe Tiago ! Nu e seara ta. - Tiago, taie tortul. Mor de foame.
- Fiindcă nu mănânci niciodată. - Mănâncă întruna. E un porc.
Atunci, de ce mi-e mereu al naibii de foame ?
Ai grijă cum vorbeşti, băiete !
- Gata ? - Da.
Bravo !
Tiago, arată-ne ! Nu mai pot de nerăbdare !
- E doar o tinichea ieftină. - Încetează !
Poţi să cumperi aşa ceva de la Walsh, cu cinci cenţi, nu ?
Arată-ne !
Sunt atât de mândră de tine...
Mamă !
E a ta la fel de mult ca a mea. Îţi mulţumesc, mamă.
Nu ştii cât de mândră sunt în seara asta. Pentru familia noastră.
Băiatul în albastru !
Asta e ? Să văd !
Detectiv Santiago Vega.
- Felicitări ! Cred... - Mulţumesc că ai venit, cred.
Curând, ai să fii exact ca ei.
Raul, fii mândru pentru fratele tău.
N-am să mă prefac că sunt mândru pentru el.
Voiai să lucreze la fabrica de conserve ?
Sau la câmp ? Fratele tău şi-a clădit o viaţă.
Respectă asta.
Bine. Îmi pare rău, Tiago. Am avut o zi grea.
Să bem ceva ! Da ?
Vreau să ţin un toast ! Luaţi-vă câte un pahar.
Vă rog să închinaţi toţi paharul pentru...
Îmi cer scuze, mamă. Afurisitul de detectiv Tiago Vega !
- Ai emoţii că începi lucrul. - Am un partener bun.
E greu acolo, nu ?
M-am obişnuit. Dar un poliţist de patrulă mexican e una.
Pe când un detectiv... Asta nu prea place nimănui.
- Ţi-ai meritat insigna ! - Ei nu văd lucrurile aşa.
Eşti primul detectiv mexican din rândurile poliţiei din Los Angeles.
Poartă-ţi insigna cu mândrie şi ajută-l şi pe următorul să avanseze.
Iar el îl va ajuta pe următorul. Noi asta facem.
Luni, zici ? Luni dimineaţă, maşinile astea se pun în mişcare ?
Cum se uită la mine... Parcă ar avea colţi.
Presupun că nu poţi opri progresul.
Raul a încercat. Au obţinut o dispoziţie de suspendare.
Mâine se duce la consiliul municipal.
Mai repede încerci să ari oceanul.
Poate.
În seara asta, insigna ta...
Tatăl tău ar fi mândru.
Vorbesc serios, Tiago. În seara asta, te vede.
Trebuie să urc în autobuz.
Da ?
Hopa sus şi străluceşte ! Avem nişte măcelăriţi la râu.
Vin să te iau cam în 15 minute.
- Azi ?! - Da. Nici eu nu înţeleg.
Eu încep lucrul abia luni.
Te înşeli, fercheşule. Începi peste 15 minute.
De ce noi ?
Ce ştiu eu ? Dar m-a sunat Vanderhoff însuşi.
- Nu comandantul de tură ? - Vanderhoff în persoană.
- Iisuse... - Bine zici !
LOS ANGELES
Detectiv Michener !
Pentru ce ne-am trezit cu noaptea în cap ?
- Şi încă în ziua liberă. - E mai bine să vezi cu ochii tăi.
Să-l vedem.
Uşurel, partenere. Respiră adânc !
E momentul să zic "bun venit la Omucideri, detectiv Vega".
Rănile din piept par făcute cu un cuţit sau, poate, cu un topor.
Afurisitele de feţe ! Ăsta e machiaj.
Fard gros, à la Hollywood.
Domnule ! Mai e ceva.
"Dacă ne iei inima, noi ţi-o luăm pe a ta."
Cred că ştim de ce ne-au chemat pe noi. E mâna unor "fasolari".
Au luat inimile.
Amice... ziua noastră liberă s-a dus de râpă în mod oficial.
Un orăşel la fel de sălbatic şi fără legi ca toate cele din Vechiul Vest.
Dacă intrăm în club, primim o insignă.
- Viespea Verde ne-a dat un inel. - De ce vrei o insignă ?
- Tată, toţi îşi doresc o insignă. - Nu înţeleg de unde atâta zăpadă !
Cum se poate să fie viscol în fiecare episod ?
- 'Neaţa, Maria ! - Domnule...
E viscol pentru că e în Yukon.
Mâncăm ouă "ca la fermă" ?
- Da, Tom. - Mulţumesc mult, doamnă Vega.
Ce ştii tu despre viscole ? Nici măcar zăpadă n-ai văzut.
Nici tu. Putem să mergem să vedem zăpadă în Yukon ?
Ar trebui să mergem în Yukon !
- Doamnă... - Ai adus rufele ?
Da, doamnă.
Ce-i cu gălăgia asta ?
E sergentul Preston, din Yukon. Ne ducem acolo !
Ba nu !
- Ba da ! - Băieţi, vă rog !
Peter, ai să întârzii. Ştii cum e traficul vinerea.
- Stai să deschidă noua şosea ! - Atunci o să zbor pur şi simplu.
Trebuie să conduci foarte repede pe ea.
O să aibă trei benzi, poduri şi tuneluri.
Să fiţi cuminţi, băieţi. Să nu daţi aparatul prea tare.
Radioul.
Îţi urez o zi bună, draga mea.
Să iei note bune la şcoală, Trevor... Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Iar tu, tinere Tom... O să găsim Yukonul pe hartă
şi o să vedem împreună ce şi cum. Ce zici de asta ? Te iubesc.
La revedere, tată !
Maria ! Două vorbe...
Doamna Craft are nevoie să se odihnească azi.
Şi... poate că n-ar trebui să bea alcool deloc.
- Ar fi bine dacă mi-ai spune. - Da, domnule.
- Ce-ţi fac copiii ? - Bine, domnule.
- Dacă fac vreo boală, vii la mine. - Mulţumesc, domnule.
În timp ce copiii dormeau, noi jucam bridge.
În timp ce noi jucam bridge, copiii dormeau.
Încearcă s-o scoţi cu clor.
N-o să meargă, dar o să ai un adevărat sentiment al împlinirii.
Pe urmă, arunc-o, la naiba !
Pancho, mai ai din unsoarea aia pentru păr ?
Am întâlnire cu o señorita pe calea Belvedere
şi vreau să arăt cât mai spilcuit.
Auzi ce zic, Pancho ?
- Detectiv Pancho. - Du-te naibii, Michener !
- Ba du-te tu, Riley ! - Lasă...
O glumă de-asta proastă dacă mai faci,
poate scap ceva despre fetiţa aia a ta din Sonoratown.
Hai ! Mai zi una !
A fost doar o afurisită de glumă, Lewis ! Iisuse... Voi, ăştia doi...
- Nu trebuie să faci asta. - Ba bine că nu.
- Pot să vorbesc şi singur. - Atunci, vorbeşte.
Intră !
Azi-dimineaţă, o menajeră a anunţat o dispariţie:
doi adulţi şi doi tineri.
Am adus-o la morgă şi a identificat cadavrele din cazul vostru.
James Haslet şi familia.
Din Beverly Hills. North Canon Drive, numărul 633.
- Drace ! - Exact.
Deci avem patru victime albe, bogate, în afurisitul de râu Los Angeles.
Dacă se află, se dezlănţuie un război între rase.
Nu ştiţi cât îmi doresc să fi fost cadavre de mexicani. Nu te supăra.
Nu mă supăr. Dar nu ştim dacă ucigaşii au fost mexicani.
Am văzut pozele, domnule detectiv. Ştiu când văd cuvinte în spaniolă.
Poate că au fost filfizonii ăia cu pantaloni bufanţi.
Ce să caute nişte delincvenţi juvenili în Beverly Hills ?
O să cercetăm casa, domnule. Mulţumim.
Inspiră... expiră.
Calm şi adânc. Aşa...
Bun. Încă o dată ! Respiră adânc, Frank !
Vedeţi cum respiră ? Cât suferă ?
Am mai văzut asta, doamnă Brenson. Nu există motiv de panică.
Nu vreau să fac injecţie.
N-o să-ţi fac injecţie, tinere.
Dar, dacă eşti foarte cuminte şi mă laşi să vorbesc cu mama ta,
asistenta mea o să-ţi dea o acadea
şi, poate, şi o carte cu Lone Ranger, ca să colorezi. Ce zici ?
- Îmi dai voie ? - Da. Sigur că da. Vin imediat.
- Cum îi spui domnului doctor Craft ? - Mulţumesc, domnule.
E un băiat bun, doamnă Brenson.
Adesea, astmul e provocat de alergii simple, pe care le putem trata.
Mi se rupe inima.
Şi soţul meu nu-l înţelege pe Frank. N-are răbdare cu el.
Anxietatea e, adesea, un factor declanşator al detresei respiratorii.
Frank e supus unor stări de tensiune ?
De unde sunteţi ?
- Essen. - Eu sunt din Berlin. Am fost.
Acum sunt din Boyle Heights, unde stau evreii.
Ne e greu acolo mie şi lui Frank.
Aici e greu pentru noi.
Soţul meu e american. E ca toţi americanii de aici.
Cum anume ?
Ascultă meciurile de lupte la radio.
Îşi bea berea. N-are curiozităţi. Nu ştie nimic.
Soţul meu spune că trebuie să fiu americancă.
Soţul meu...
Vă loveşte ?
Îl loveşte pe băiat ?
Biata fată...
Sunteţi un om bun. De ne-am fi întâlnit în Essen...
Ne vom revedea peste o săptămână. Oricum, eu...
Vreau să încep o serie de teste alergologice cu Frank.
Deci... vinerea viitoare, da ?
Da. Bine. Mulţumesc, dr. Craft. Cred că v-am murdărit batista.
Păstraţi-o, vă rog.
Un dar... de la Essen pentru Berlin.
Da. Bine. Atunci, vinerea viitoare.
Vreţi să vă aduc ceva de mâncare pentru prânz, domnule doctor ?
Nu. Am să ies. Mulţumesc, Laura.
Veţi fi daţi afară din sală ! Vreau ordine !
Aprod, dă-i afară ! Nu mai face nimeni fotografii ! Scoate-i din sală !
Nu poţi să interzici accesul presei, Charlton. E o audiere publică !
Pot să fac ce naiba vreau ! Dă-i afară !
Gata cu ieşirile neavenite sau cu vorbele nelalocul lor !
Comitetul pentru transporturi a votat în favoarea
construirii autostrăzii Arroyo Seco.
Consiliul municipal a aprobat recomandarea.
Tribunalul municipal a anulat dispoziţia de suspendare.
Aşadar, construcţia va continua luni dimineaţă, după cum era prevăzut.
Dacă cineva din public doreşte să se pronunţe
împotriva acţiunilor consiliului,
o poate face în termeni cuviincioşi şi sumari.
Mă numesc Raul Vega.
Vorbesc în numele Grupului de Acţiune al Comunităţii din Belvedere Heights,
al Congresului Organizaţiilor Industriale
şi al Sindicatului Lucrătorilor din Fabricile de Conserve, filiala 417.
Ştiu cine eşti, domnule Vega. Fii succint.
Succint. O singură întrebare, domnule Townsend.
- Noi unde să ne ducem ? - Unde să vă duceţi ?
Când noua voastră autostradă ne va distruge casele, comunitatea, biserica
şi mijloacele de subzistenţă, unde să ne ducem ?
"De unde aţi venit" nu e un răspuns rău.
M-am născut în spitalul din Los Angeles, domnule Townsend.
Ca şi dumneavoastră, cred.
Să nu îndrăzneşti să vii cu remarci şmechere, domnule !
Vreţi să construiţi o autostradă direct prin Belvedere Heights,
prin casa în care locuieşte mama mea, prin bucătăria ei,
prin magazinele şi fabrica de conserve care ne asigură locuri de muncă
doar ca să mergeţi până la Pasadena fără să vă opriţi.
Ce aţi spune dacă eu aş vrea să fac o autostradă prin bucătăria dv. ?
Aş spune: "Nu se poate sta în calea progresului."
Când progresul devine barbarie nu mai e în interesul public.
Noi suntem publicul, domnule, indiferent de culoarea pielii.
Nu ne vom lăsa mutaţi.
- Atunci, o să fiţi împinşi. - Sângele va fi pe conştiinţa dv.
Nu mă ameninţa pe mine cu afurisita ta de...
Aici e casa noastră !
Vom lupta pentru ea ! Aşa cum au făcut mereu americanii adevăraţi !
Da, fraţii mei ! Arătaţi-le voinţa noastră !
Domnilor poliţişti, scoateţi-i din sală ! Daţi-i afară !
Nu permitem agitaţie bolşevică aici ! Afară cu ei !
- Aşa se conduce o şedinţă. - I-aţi învăţat minte.
Absolut ! Cu latinii ăştia n-ai voie să fii slab.
Cultura lor e bazată pe machism. Dacă le arăţi biciul, dau înapoi.
De parcă nişte tarabe cu taco şi câţiva măgari
pot sta în calea oraşului Los Angeles.
Aveţi mare dreptate.
Dar lăsaţi-o mai moale cu "nişte tarabe cu taco şi câţiva măgari".
N-aveţi nevoie de limbajul ăsta ca să obţineţi ce vreţi.
O să câştigaţi.
Aşa că nu le daţi muniţie gratis ticăloşilor din presă.
Aţi condus audierea în mod magnific. Aţi fost foarte puternic.
- Mussolini. - Mussolini...
Chiar Hitler.
Ăsta da, bărbat care înţelege exercitarea judicioasă a puterii !
Exact. Acum trebuie doar să păstraţi această direcţie, fără multe vorbe.
Aţi ţinut audierea publică, după cum cere datoria cetăţenească.
Aţi câştigat.
Vom începe construirea acestei prime autostrăzi,
apoi, vom începe să pregătim o alta.
Vom ţine comitetul dv. pentru transporturi în centrul atenţiei.
- Şi pe dv., în paginile ziarelor. - O altă autostradă ?
- Poate, prin Bunker Hill. - Acolo stau negrii...
Nu, domnule, acolo e un teren mult prea valoros
ca să fie ocupat de drogaţi şi de târfe.
Nu, când e o autostradă de construit.
- Care să ducă unde ? - Are vreo importanţă ?
Şi v-am programat o întrevedere specială pentru după-amiază.
- Ce m-aş face fără tine ? - Într-adevăr, domnule.
- Pot să te întreb ceva ? - Zi !
De ce m-ai luat pe mine ca partener ?
- Sincer ? - Da.
Pentru că nimeni altul nu te voia.
Acum pot să te întreb eu pe tine ceva ?
- De ce nu porţi niciodată pălărie ? - Vreau să ştie toţi că sunt mexican.
Lewis... eu ştiu de ce feţele lor erau pictate.
E ceva specific Zilei Morţilor. Un omagiu pentru Santa Muerte.
Şi asta ce naiba înseamnă ?
Face parte din religia mexicanilor de la ţară.
Santa Muerte e îngerul sfintei morţi.
Ea e cea care-i duce pe morţi în ceruri.
Ea e cea care face asta.
Au ţesut în jurul ei o întreagă religie.
În jurul ei, al celorlalţi îngeri sfinţi şi al diavolilor.
- Deci e sigur că au fost mexicani. - Nu ştim asta.
Într-adevăr, n-am văzut o trupă de mariachi la locul crimei.
Lasă-mă să vorbesc cu mama despre asta. Ea ştie totul despre Santa Muerte.
- De ce ? - Se crede vrăjitoare.
- Fugi de-aici ! - E o lume ciudată, cu credinţe vechi.
Salutare, prieteni americani ! Salutare, concetăţeni din Los Angeles !
Noi suntem Liga Germano-Americană.
Promit să nu vă stric pauza de prânz. Şi eu sunt în pauză...
Numele meu e Peter Craft. Locuiesc în apropiere.
Am doi fii. Îi cheamă Tom şi Trevor.
Şi voi face totul ca să-i ţin în siguranţă.
Deci, dacă e o încăierare pe stradă, îmi ţin băieţii departe.
De ce să se aleagă cu nasul spart în lupta altcuiva ?
Ce legătură are cu noi ?
Şi ţara asta are datoria de a-şi ţine copiii în siguranţă.
Cu toate astea, aud că America "se duce pe maidan"
şi se implică în lupta altcuiva.
Sigur, Europa e Europa şi America e America.
De ce să ne aruncăm copiii în conflictele unor naţiuni
aflate atât de departe de noi şi care ne sunt atât de străine ?
Ce legătură au ele cu America ?
Priviţi în jur, prieteni ! Soarele străluceşte,
beţi un lapte sau un suc, mâncaţi un cârnăcior de Frankfurt...
Pentru care, apropo, îi puteţi mulţumi poporului meu. Da !
Cu muştar. Şi cu varză murată, acolo. Te văd.
Aşa că... să ne bucurăm de viaţa noastră aici
şi să lăsăm Lumea Veche să-şi rezolve singură problemele.
Eu spun: America pe primul plan.
America, întotdeauna ! Pace... mai presus de toate.
Vino... Să mergem !
O motocicletă ? Atât ?
Aici, în Beverly Hills, suntem discreţi.
Înţeleg că sunt foarte evlavioşi.
E datoria noastră sacră să răspândim Cuvântul Domnului peste tot.
În toată această ţară văd nefericire şi zbucium
şi mii de inimi îndurerate suspinând amarnic
după îmbrăţişarea Tatălui lor iubitor.
Pentru asta, fraţi şi surori, am...
Nenorociţii ăştia de sectanţi...
Eu cercetez etajul de sus.
Caută urme de sânge. Nu uita de scurgerile de la baie.
- Sus n-a curs sânge. - Şi nu s-a intrat prin efracţie.
Haslet era un "lider al congregaţiei".
Sau mai ştiu eu ce nume pompos îşi dau grangurii de acolo.
El construia Arroyo Seco. Compania lui.
"Dacă ne iei inima, noi ţi-o luăm pe a ta."
Domnule consilier Townsend, sunt Richard Goss,
de la firma de arhitectură şi construcţii Goss şi Ossenberg.
- Îmi pare bine. - Domnule Goss...
Vă mulţumesc că aţi venit aici.
Draga noastră Alex a considerat că e mai bine să fim discreţi.
De ce anume ?
Un cadou de la Führer.
Firma mea lucrează acum la Cancelaria Reich-ului,
făcând totul mai... monumental.
Am lucrat foarte mult şi la autostrăzi,
la cele din Germania, de mulţi ani încoace.
Înţeleg. Vreţi să începeţi să construiţi autostrăzi aici.
Dar nu putem angaja companii străine. Din motive de securitate naţională.
Asta nu are importanţă.
Ceea ce vrem este să vă facem primarul oraşului Los Angeles.
Credem că sunteţi un om cu care putem lucra.
Eu sunt doar un membru al consiliului. Mai e foarte mult până la primar.
Nu chiar atât de mult... mai ales dacă menţinem
comitetul pentru transporturi în atenţia publicului
şi aranjăm să vorbiţi mai des la radio.
- Daţi-ne voie să vă ajutăm. - În schimb...
Alte autostrăzi pe care să le construim. Contracte guvernamentale de şuntat.
Poate... reglementări militare mai apăsătoare de ocolit.
Vrem doar o ureche înţelegătoare, nimic mai mult.
Pentru care veţi plăti.
Sume obscene. Vedeţi dv., noi credem că aici e viitorul Americii.
Ce e New Yorkul decât o rămăşiţă murdară a credinţelor din Lumea Veche,
plină de şarlatani ?
Pe când Los Angelesul... e un loc în care un om poate trăi la soare,
cu braţele întinse... având loc să respire.
Führerul priveşte încoace... şi visează.
Ştii ce am făcut ieri, cu ordine precise de la Berlin ?
Am măsurat străzi.
Alegând-o pe cea mai adecvată pentru o paradă a învingătorilor,
destul de lată pentru tancurile noastre Panzer. Apropo, e bulevardul Wilshire.
- Aveţi planuri mari. - Sunt mai mult decât planuri.
Se întâmplă chiar în clipa asta în tot oraşul.
Avem agenţi în fabricile de aeronave,
în porturi, în studiourile cinematografice.
Eşti sigur că e bine să-mi spui asta ? Dacă mă duc la FBI ?
Îl vezi pe şoferul meu ?
E din Gestapo. Ştii ce-i aia ?
Dacă nu vede conversaţia asta încheindu-se cu o strângere de mână,
i-am dat instrucţiuni să-şi ia arma şi să te împuşte în cap.
Şi va trebui să găsim un alt candidat pentru postul de primar, din păcate.
- Nu-mi voi trăda ţara. - Sigur că o vei face.
Trebuie să plec.
A fost o mare plăcere, dle Townsend. Sau să spun "domnule primar general" ?
Plăcerea a fost de partea mea, domnule.
Heil Hitler !
- Ce naiba, Mateo ! - Mateo, opreşte-te ! Lasă-l în pace !
- Ieşi, la naiba ! - Încetează ! Nu !
E la liceu, perversule ! Să nu te mai văd !
Nu făcea nimic, Mateo ! Nu eşti tatăl meu !
- Josefina ! Gata ! Treci înăuntru ! - Nenorocitul naibii o pipăia !
Gata ! Să nu mai aud astfel de cuvinte !
Ai fost crescut pentru ceva mai bun decât încăierări pe stradă !
Da ? Ca să dau cu mătura pentru trei dolari pe săptămână ?
Ai să avansezi.
La fabrica de conserve ? La curăţat toalete ?
Asta e tot ! N-am unde să mai avansez !
Dacă eu aş fi gândit astfel, am fi trăit încă în mahala.
Ai să avansezi, fiul meu.
Suntem în America.
Visează în continuare, mamă.
Şi poate că Santa Muerte o să-ţi împlinească visurile într-o zi.
Dar în ce ne priveşte pe noi... Cine vrea un amărât de mexican ?
Uită-te la tine ! Bărbat în toată regula.
Ai o clipă, mamă ?
Să facem câţiva paşi !
Ţi-a mai spus ceva Santa Muerte în ultima vreme ?
Tu nu crezi. De ce întrebi ?
Poate, despre cineva din comunitatea Arroyo.
Ceva ce ar trebui să ştiu. Poate, ceva violent, un blestem...
Santa Muerte nu blestemă. Ea e un înger sfânt.
Ne călăuzeşte în pace spre ceruri.
- Pe tata nu l-a călăuzit "în pace". - Erai prea mic. Nu-ţi aminteşti.
A murit în flăcări, în agonie. Ce nu-mi amintesc ?
Ce voiai să întrebi, Santiago ?
S-au întâmplat nişte lucruri foarte urâte. Şi pare a fi o mână de mexican.
Vreau să fii cu ochii în patru
şi să-mi spui dacă auzi de vreun ritual special pentru Santa Muerte,
ritualuri de magie neagră, orice ar fi legat de Arroyos.
- Din religia asta în care nu crezi. - Exact.
De la acest înger sfânt, care ţi-a atins umărul şi te-a însemnat ?
Te rog...
Când ai să crezi adevărul care stă scris pe propria ta piele ?
Nu în seara asta !
Deci ai să mă ajuţi ? Ai să fii atentă, poate auzi ceva legat de Santa Muerte ?
O să fac ce pot. Dar trebuie să te gândeşti la ceva.
Îngerul ăsta în care nu crezi... S-ar putea să ai nevoie de ea, într-o zi.
Ce ai să faci atunci ?
Vino... Dansează cu mama ta. Moşii ăştia nu sunt în stare.
L-a înşfăcat de gât şi l-a târât afară ca afurisitul de Tarzan.
Micuţul Mateo ?
Jur ! Era ca Johnny Weissmuller.
Striga: "Perversule ! Nenorocitule !"
"Nu pui tu mâna pe sânul sfintei mele surori !"
Mateo ! L-ai bumbăcit bine pe perversul ăla ?
Sunteţi foarte amuzanţi.
O pipăia de zor, sub ochii tuturor miştocarilor.
De parcă tu n-ai pipăit niciodată o fată în liceu.
E sora noastră ! Nu e o fată oarecare.
Dar mama m-a făcut cu ou şi cu oţet.
- Luni lucrezi ? - Luni ? Nu.
Joacă Angels. Pot să-ţi fac rost de bilete.
Poate o iei pe Josefina cu tine, îi cumperi ceva drăguţ...
Încetează, Tiago !
- N-ar trebui să fie acolo. - Tu n-ar trebui să fii acolo !
- E slujba mea. - Să ne demolezi casa ?
- Nu ne demolează casa ! - Nu încă !
Luni dimineaţă, buldozerele alea se pun în mişcare.
Asta e, Raul. Îmi pare rău, dar s-a terminat.
Ştii unde sunt acum echipamentele alea ?
Pe maidanul din faţa spălătoriei, unde ne jucam de-a Tom Mix.
Au convocat oameni de la toate secţiile, din tot oraşul.
- O să fim pregătiţi. - Ţine-l pe Mateo departe.
- Pot hotărî şi singur. - Tu să taci !
Dacă îi lăsăm să ne scoată de aici, unde se vor opri ?
Când vom fi înapoi în Mexic ?
Nu se pune problema să fie cineva deportat, Raul !
- Dar aşa începe ! - Zău aşa...
Ştii ce ? Dacă eşti atât de preocupat de asta, Tiago,
ar trebui să te duci tu la meciul cu Angels,
în loc să le-o tragi încă o dată alor tăi.
Dacă vă împotriviţi poliţiştilor, o să vă împuşte ca pe nişte animale.
Asta sunteţi pentru ei.
Şi tu ce eşti ?
Inima ta unde e, Tiago ?
Fay Thomas e la aruncare luni. Ar trebui să te gândeşti.
Ce surpriză plăcută ! Ce naiba e cu tine aici ?
- Nu vin mâine. - Ce spui ?
Nu vin.
E în jurisdicţia noastră. Ai auzit ce-a zis căpitanul.
- Trebuie să fim toţi acolo. - Nu pot.
Stai să înţeleg bine...
E a doua ta zi în postul ăsta, şi n-o să fii acolo ?
Ai de făcut o partidă scurtă de golf la Wilshire Country Club ?
Nu mă aştept să înţelegi.
Avem patru cadavre la morgă
şi o încăierare între rase "programată" pentru mâine, şi tu îţi iei liber ?!
Ascultă, amice... În viaţa asta, eşti ori cowboy, ori indian.
Fă bine şi alege.
Înger sfânt, mamă a morţii, auzi-mi ruga !
De ce mă trezeşti ?
Am nevoie de ajutorul tău. Răul păşeşte pe pământ. O simt.
Dacă mori, am să vin la tine.
Dar, dacă ai piciorul prins în capcană, trebuie să ţi-l rozi singură.
Ne vom revedea în ultimele tale clipe.
Te rog, ajută-mă !
Ajută-mă, te rog !
Există o profeţie.
Va veni o vreme când naţiile se vor război între ele
şi rasele se vor devora între ele.
Când frate de mâna fratelui va pieri, până nu va mai rămâne niciun suflet.
- Şi a venit vremea aceea ? - Cine poate spune ?
Tu poţi.
Dar sunt atât de multe trupuri moarte de adunat...
Unde mă uit, la fiecare pas...
Îmi croiesc cu greu cărarea prin acea agonie.
Eu n-am o inimă căreia să-i pese de oameni.
Te rog, nu ! Vremea de care vorbeşti s-a abătut asupra noastră. E aici.
- Trebuie să facem ceva ! - Nu-mi cere mie.
- Ai dormit prea mult ! - Ajunge !
Se apropie o mare bătălie ! Începe !
Avem nevoie de tine aici şi avem nevoie de tine acum !
Ai să dormi în timp ce căţeaua de soră-ta cucereşte cerurile ?
Mamă !
Ai să fii acolo mâine ? Când încep lucrările de construcţie ?
Nu. M-am hotărât...
Trebuie să fii ! Santa Muerte mi-a vorbit.
- Iisuse... - Te-a ales pe tine !
Minte-te pe tine, dar nu mă minţi pe mine ! Asta e ceea ce eşti.
Mâine, trebuie să-i opreşti cu orice preţ.
Sau ce se întâmplă ?
Totul se va termina în sânge şi foc.
Tu ai văzut-o. Ştii că s-a întâmplat.
Santa Muerte te-a ales pe tine.
Nu l-ai putut salva pe tatăl tău. Te poţi salva pe tine.
Bună dimineaţa, rază de soare ! Terenul de golf era ocupat ?
- Îmi pare rău pentru asta. - Lasă... Mă bucur că eşti aici.
Împrăştiaţi-vă ! Acţiunea voastră e ilegală !
Nu vom tolera sfidarea legii !
Dacă nu vă împrăştiaţi, veţi fi arestaţi !
Împrăştiaţi-vă !
Ştii de câte ori am tras cu arma la datorie ?
Niciodată.
Orice ai avea de gând să faci, n-o face.
- Eu mă jucam pe strada asta ! - Nu te mai joci.
Ce-i asta ?
Mă cunoaşteţi toţi !
Am crescut aici ! Aia e casa mea ! Ştiţi asta !
Aşa că ascultaţi-mă ! Trebuie să vă duceţi acasă acum.
Orice aţi crede, orice aţi spera, nu puteţi opri asta !
Ruşine !
Raul !
Raul, nu !
Aţi urmărit POVEŞTI DE GROAZĂ: ORAŞUL ÎNGERILOR
Sfârşitul episodului 1
SubRip by D3athD3al3r @ Myself Team